Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
År 1818 skrev Mary Shelley Frankenstein.
Efter en vadslagning.
Knack, knack.
Vem där?
Det är jag.
Mary Shelley.
Hon som skrev Frankenstein.
Jag vet att alla älskar den, men det var ingenting, kära ni.
Det jag ville skriva...
...det jag ville få sagt, det kunde jag inte få ur mig.
Jag kunde inte ens tänka det.
Och jag fick kräfta i hjärnan och kunde inte skriva alls, så jag dog.
Och i samma stund vaknade jag och befann mig här...
...var fan nu det här är.
Och här har jag varit i århundraden...
...och försökt finna ett sätt att få ut denna tumör, denna dröm...
...denna berättelse ur mitt huvud.
Nånting håller på att brista, kära ni.
Orden börjar komma.
Är det en spökhistoria?
En skräckhistoria?
Eller det värsta tänkbara...
...en kärlekshistoria?
Det börjar med henne...
Ida. Jag kallar henne Ida, tills vidare.
Tills hon finner sitt eget namn.
Hon försöker göra rätt. Försöker hålla sig lugn.
Men hennes liv är ett helvete.
Men ser ni, kära ni? Nånting håller på att brista inuti henne också.
Och i revan som uppstår skulle jag kunna slinka in.
Ta henne i besittning.
Två sinnen i stället för ett.
Ja, jag tror det är enda sättet att få denna monstruösa historia berättad.
Här kommer brudjäveln.
Ida, hallå... Vilken planet är du på? Vi firar här borta.
Ida och Mable, kyss varandra!
Gör det, kom igen nu! Visa hur det ska göras, raring.
Jag vill bara ha vad jag betalat för! Jag avskyr när kvinnor gör karlars jobb.
Vet ni vad som krävs för att öppna ett trångt litet ostron?
-En liten stake. -En stake!
Ingen åker hem!
-Visa stövlarna. -Det här är mina nya stövlar.
-Alldeles nya. -Ser dyra ut.
Det där får du för att du är en så duktig flicka.
Kom hit, lilla stöveln. Ska du inte smaka ett ostron?
Nej, de ger mig ingenting. Jag har min egen lilla kisse.
-Man kan aldrig ha för många kissar. -Det kan du skriva upp!
Ursäkta, vad sägs om "ja, tack"?
-Jag tror inte Ida gillar ostron. -Kom igen.
Får jag höra ett "ja, tack"?
Ja, tack. Tackar så hjärtligt.
Det var så lite... Hoppsan!
-Vart tog det vägen? -Mjau.
Kom hit.
-Mata mig. -Duktig flicka.
Det är det där jag menar.
-På skjortjäveln också! -Spara lite åt mig.
Falskhet.
Lömskhet! Lömskhet.
Förslagenhet! Falskspel!
-Vad pratar hon om? -Ingen aning.
Vakna, hjärtat.
Mable, mår hon bra?
-Vad händer? -Förlåt, jag bara...
-Ida, hur... Är allt bra? -Ja.
Ostron, som sagt!
Instängd i graven med munnen full av jord.
Man måste rida damsadel för att inte fördärva sina utsikter.
Ni där... Ni hade knullat en karl om han hade låtit er göra det.
Ingen skam i det. Det lärde jag mig bland de döda.
Min make ville alltid peta på Keats...
...men jag hade hans hjärta insvept i skrivbordslådan...
...och jag visste nog vad som fick det att bulta!
Sannerligen!
Dotter till en eldfängd, tygellös, djävulsriden, för tidigt bragd av daga...
Gud, vad händer?
Vad fan, runkar du av honom under bordet?
Du vet att du alltid kan säga: "Jag skulle föredra att inte göra det."
-Melville. -Vad pratar hon om?
-Helt jävla briljant! -Ida, sluta! Lupino sitter där.
Mr Lupino... Där har ni det verkliga monstret.
Håll tungan rätt i mun nära honom.
Jag är den kvittrande fågeln.
Tystad i decennier, men de döda vet var liken ligger.
-Vill nån höra mig kvittra? -Ida, kom ner!
Nedsänkt i betong, förgiftade köttbullar, carbonara kryddad med arsenik!
Tänker du skära ut min tunga också?
Inte ens polismästaren kan få de döda att tiga!
En äkta gangsterkung!
Vad fan var det där?! Har du nån slags dödslängtan?
-Hur kan du säga sånt framför Lupino? -Jag förstår inte vad som händer.
Vad i helvete var det där?
Mina herrar, jag har som en kittlande ilning.
Bubblande, brännande, kättjefullt satyrisk och svällande...
...som är tämligen svår att uthärda. Ett surr i huvudet...
Det räcker. James! Det räcker!
Jag förtjänade det där. "Surr i huvudet"...
Patetiskt, konventionellt, förutsägbart... Ge mig en till snyting, vetja.
Jag är sprängfylld. Med det menar jag att jag har en pärla i mitt ostron.
-Är hon besatt? -Ida, sansa dig nu!
Kors...
Mina ögon är som betagna.
Du har en sån där kuk som ser ut som en navel.
Försvinner fullkomligt bakom klasen. Blir den större när ivern kommer?
James, ser du inte? Hon är besatt!
-Ring en doktor. Nej, en präst. -Min mun!
Mina verk! All möda! Allt arbete! Torftiga, köttlösa, tunna, undermåliga.
Ta bara Hågkomster från Italien eller rentav En resa runt Genèvesjön.
Men jag vet - ja, jag vet! Förvisso har jag min stora skräckroman...
Frankenstein.
Ett armod, en fattigdom, små smulor från ett hämmat sinne.
De glufsas, frossas på, sväljs, slukas...
Vad... Vad händer?
Vad är detta? Vem är du?
Ett varningens ord, kära ni.
En fortsättning kommer.
Olydig.
Okontrollerbar!
Allting kommer att förändras.
Jag har så mycket mer att säga. Är ni redo?
Ida, du skrämmer mig.
Ida!
Kära ni.
En helt ny tid stundar.
Om "Frankenstein" skrämde er...
...kommer min nästa historia få er att resa er upp och vråla:
"Hjälp!"
Ni där! Frun! Köp en tidning här!
Här var det dagens nyheter!
-Kan ni vara vänlig och visa vägen... -Nej. Håll er borta!
Kan jag hjälpa er?
Jag är här för att träffa dr Euphronious. Det är något brådskande.
Frankenstein är namnet, efter min far.
-Vill ni vara vänlig och ta av er hatten? -Ja, självklart. Ursäkta mig.
-Var föddes ni, mr Frankenstein? -"Föddes"?
Skapades. Återuppväcktes.
I Ingolstadt i Bayern.
-Omkring 1820? -1819.
Det är 1936, sir.
Det skulle innebära att ni är över hundra år gammal.
Det är sant. Jag har ingen bra förklaring på det.
Kan ni avlägsna kravatten?
Jag...avstår helst.
Hur kommer det sig?
Det var inte min mening att skrämma er.
-Jag skulle vilja göra några tester. -Vore det möjligt...
Ursäkta mig, ma'am, vore det möjligt att få träffa doktorn?
-Vilken doktor? -Dr Euphronious.
Som har skrivit Händelsehorisonten, Singularitetens födelse...
...och även Återupplivandets konst. De här böckerna...
Jag har skrivit flera gånger, men inte fått något svar.
Det är jag som är Euphronious, min vän.
Cornelia.
Jag publicerar bara under C. Det blir enklare så.
Mycket angenämt, mr Frankenstein.
Jag beklagar stanken.
Andas in.
Håll kvar.
Jag har läst allt ni har skrivit om återuppväckning.
Det är briljant, det ni har åstadkommit med skogsmöss och mullvadar.
-Och katter. -Menar ni det?
Opublicerade studier.
Jag rev ut artiklarna. Jag prenumererar på er tidskrift.
-Gör det ont? -Jag vet inte. Jag är van.
Det gläder mig verkligen att ni fann mig.
Jag skulle vilja erbjuda er att stanna här på institutet.
-För observation. -Observation?
Det är inte riktigt därför jag kom.
Inte? Varför kom ni, då?
Jag vill ha...
...ett samlag.
-Ett samlag? -Ja.
Jag vet inte vad ni har läst om mig.
Slå er ned.
Jag har mycket ingående studerat dr Frankensteins tidiga verk.
Och hans monster.
-"Hans monster." -Förlåt, uttrycker jag mig opassande?
Det finns en hel lustgård...
...vars fröjder jag ännu inte haft...
...ynnesten att få erfara.
-Talar ni om köttslig lust? -Bland annat.
En relation.
Ett förbund.
-En äktenskaplig förbindelse? -Ja.
En brud.
Ja.
Hur skulle jag hjälpa till med det?
Jag driver ingen postorderhandel med glädjeflickor.
Såklart inte. Men...
Vill ni att jag...skapar...?
-Att jag... -Återupplivar.
-En brud åt er? -Ja.
-Återupplivar en död kvinnas kropp? -Ja.
Herrejesus.
Jag menar inte att vara respektlös.
Handlar det om sex, Frank? Nog finns det enklare sätt att få sex.
Greta, jag är upptagen med en patient.
Åh himmel...
Det handlar om ensamhet.
Har ni någon erfarenhet av det?
För mig är den plågsam.
Jag...
Stanna här på institutet.
Du intresserar mig.
Heliga helsike, ni igen!
-Ett smärre under att ni inte stack mig. -En oxymoron.
-Ursäkta? Det lät ju hemskt tjusigt. -En till.
-Är ni sjuk eller bara en klipsk idiot? -Hur många är vi uppe i?
-Ni är något slags geni. -Ni är då förskräckligt rolig.
Ni tar kål på mig.
Det här blir kanske ett storstilat misslyckande, men låt gå.
Kan ni vara tyst?
Det här kommer inte att gå, Frank. Vadå, ska vi gå och gräva i fattiggravar?
Och ett dissektionslik är uppenbarligen inte ett alternativ.
Och jag förstår inte riktigt idén med att använda delar från olika kroppar.
Vad är tanken där? Att vi ska sy ihop dem?
Dr Frankenstein måste ha haft en fixering.
Jag tror att han försökte skapa något...vackert.
Så ironiskt.
Förlåt.
Och även om vi får tag i en hel kropp...
Ska vi leta upp en död pingla med rött hår så att du får din herdestund?
Lång, toppiga bröst...? Lämna in önskemålen bara.
Jag borde kanske göra en åt mig själv?
En stilig make med enorm...begåvning.
Det är akut!
SOS! Det brinner! Helvete!
Jag ber om ursäkt.
Jag har varit ensam alldeles för länge.
Ge dig, Frank. Vi är alla ensamma.
När vi tog i hand i går var det första gången någonsin för mig.
-Hur kändes det? -En enastående känsla.
Du får gärna stanna för observation. Jag tänker inte kasta ut dig på gatan.
Stanna ett par dagar. Jag ska ta väl hand om dig.
Hjälp mig.
Men tänk om hon är monstruös eller inte alls i din smak.
Jag kommer att älska henne.
Vetenskapligt, etiskt... Tusen saker kan gå fruktansvärt fel.
Det här... Det är ju vansinne.
Jag trodde ni var en galen vetenskapsman.
Är ni inte nyfiken?
-Förlåt. -Låt det vara.
Ta av henne kläderna.
Vi använder stjärnrestmodellen.
Jag har tjuvkopplat ström från gatlyktan...
...men vi måste driva upp spänningen och kortsluta så vi får högre strömstyrka.
Och lyktorna släcks vid fem...
Vi måste frilägga aorta och solar plexus. Tiden är knapp.
Jag behöver vänsterriktade elektronoder.
Och sen kommer vi att motverka gravitationsreaktionen...
...med neutrondegenerationstryck och korträckviddig neutronrepulsion.
Givet våg-partikeldualiteten...
...kommer vi att behöva närma oss densitetens integralvärde asymptotiskt.
Jag är osäker på hur det påverkar kurvorna...
...men det har fungerat förr så jag kör på det igen.
Hon är för vacker.
Du har rätt. Hon är verkligen vacker.
Det räcker kanske för i dag. Vi fortsätter i morgon.
Men... Ja?
-Är allt som det ska därinne? -Jadå, allt är bra. Oroa dig inte.
-Är allt bra med er? -Ja.
-Jag tyckte mig höra nån här. -Det är ingen fara.
Jag hörde flera personer i trappan. Är det nån som tvingar er...
Jag kan inte ha en död kropp på kontoret.
Bestäm dig, Frank. Det är nu eller aldrig.
Påbörjar infusionen.
Slå på strömmen på tre.
Frank?
-Frank! -Jadå.
Nerverna. Det är nerverna.
Ta ett djupt andetag.
-För livet. -Livet.
Din brud, Frank.
Brud?
Livskamrat. Hjälpreda.
Dam. Hustru.
Var...?
Vad i himmelen?
Blev det lite väl vilt med absinten i går kväll?
Fyllesjuka. Fult spel!
Givakt! Lystring!
Det är nog bäst att jag ger mig hem.
Ja. Okej. Var bor du?
Jag har en kusin, McBride.
Ja, nu ringer det en klocka.
Ring i min klocka.
Min klang, min knall, mitt tjut.
Aj då.
Nej, jag klarar mig. Jag behöver bara en rejäl frukost.
Japp, lätt som en plätt. Klart som korvspad!
Korvspad?
-Låt mig... -Rör mig inte.
Jag ber om ursäkt.
Får jag titta på benet?
-Jag är läkare. Oroa dig inte. -Den har jag hört förr.
-Jag förstår. Gör det ont här? -Inte så farligt, nej.
Bita. Blöda. Bränna. Skava.
Krampa. Ruttna. Nypa. Bulta.
Otroligt.
Förlåt.
Jag lyckas inte pussla ihop det.
Jag minns...ingenting.
Det verkar som om du har råkat ut för någon sorts olycka.
Olycka?
Ni borde kanske sova här i natt. Klockan är redan mycket.
Jag delar mer än gärna säng med dig.
En olycka, säger du?
Nu tar vi en titt på benet.
-Frank, lämna oss ensamma ett tag. -Sjas.
Gör benet inte ont?
Var är det för fel på honom?
-På vem? -Den där mannen.
Frank?
-Du menar hans ansikte? -Hans ansikte?
-Jag trodde det var det du menade. -Nej.
Varför låste du om oss?
-Betyder "brud" att jag är gift? -Nej, det betyder att du ska gifta dig.
-Med honom? -Med Frank, ja.
Frankt talat - nej.
Jag minns honom inte alls.
Beror det på olyckan?
-Han är inte så pjåkig. -Inte så pjåkig?
Gift dig med honom du, då.
Para. Parning. Avla. Avelsdjur. Brudgum.
-Vem är det? Vem där? -Mary.
Mary? Vilken Mary?
Mary efter mor, Wollstonecraft efter morfar...
...Godwin efter far, Shelley efter min make.
Mary Shelley. Ringer det en klocka?
Mary Shelley...
Jag känner igen den rösten.
Ja, kära du. Du är mitt monster.
Vad heter jag, då?
Jag minns inte.
Det är precis det vi ska reda ut.
Vet du det? Kan du berätta det för mig?
Jag skulle föredra att inte göra det.
Fan ta den jävla grisknullaren!
-Kom an bara! Kom! -Mitt öga!
Helvete också!
-Förlåt! Jag visste inte att det var du. -Mitt öga.
Fan också!
-Får jag... Får jag ta en titt? -Nej.
-Jag heter Frank. -Skit på dig, Frank.
Låter du mig ta en titt?
Hur tog du dig in?
-Hon låste ju dörren. -Genom fönstret.
Håll an där, skeppskamrat-med-mera, stagnera, amalgamera, imitera...
...decimera, transsubstantiera... Ursäkta. Sublimera, kopulera, detronisera.
Aj-aj.
Du har fantastiskt ordförråd.
Jaha... Vad har hänt här?
Kristalloidlösningen har gett missfärgningar på din hud.
Det hade jag inte förutsett.
Så jag skulle gärna utföra några tester i dag.
Det ska bli spännande.
Jag skulle föredra att inte göra det.
Börjar du känna igen dig lite? Komma på fötter igen - efter olyckan?
Nå, smaka på äggen och ta lite rostat bröd och marmelad.
Jag skulle föredra att inte göra det.
Vi kunde försöka hitta nya kläder åt dig. Det vore väl roligt?
Jag skulle föredra att inte göra det.
-Är det Eliot? Hawthorne? -Bartleby.
Vårt monster är synnerligen beläst, Frank. Hon citerar Hawthorne vid frukostbordet.
Hawthorne? Tja, han gav ju röst åt de stygga flickorna...
Nej.
-Melville, kära ni. -Jaha, Melville.
Jag har dukat upp väldigt fint åt dig och förstår inte vad problemet är.
Har jag gjort dig upprörd?
Ett liv av kvinnlig förställning.
Det är själva torftigheten. Och försakelse gör fittan hungrig.
-Längta, åtrå, begära, tråna, tråna... -Nej, sluta omedelbart!
-Jag skulle föredra att inte göra det. -Vad skulle du föredra, då?
Jag vill att ni låser upp dörrjäveln där så att jag kan gå ut.
Blåsigt, vindpinat, i det fria.
Jag är tämligen säker på att jag inte bor här, så släpp ut mig.
Jag kan tyvärr inte göra det.
Anmärkningsvärt.
-Helvete! Högt över gatan, ta mig satan! -Räck mig paraplyet!
Tro det eller ej, men han fick barnförlamning som pojke.
De visste inte om han skulle kunna gå.
Ronnie Edwin Reed.
Så hans ena ben är kortare än det andra.
Han har specialgjorda skor så att fötterna är i jämnhöjd när han dansar.
-Är det din grej? -Va?
Att ett ben är kortare än det andra.
Menar du det här stället, Frankie? Jajamän, det här är min sorts gata.
Gatstrykare, helsefyr, hetsporre!
Kom nu!
Ska vi dansa?
-Jag dansar inte. -Jo, det gör du.
Kom nu!
Jag kan dem! Dansstegen, jag kan allihop!
Vem var sjömannen som gav dig de där tatueringarna?
Fantastiska.
Åh, jävlar...
Gillar du det?
Kom hit.
-Önskas en till? -Det räcker nu.
Det där är min fru.
Jaså? Ni kan inte hålla bordet hela kvällen.
Våld.
Våld. Våld under bältet.
Våld i gatskuggorna, våld som ett ursinnigt knullande våld.
Våld som ett modershat, våld!
Gangstrar, Lupinos gangstrar.
Hälsa mr Vito Lupino att jag inte knullar fetton om jag inte själv vill.
Våld!
Knivvåld! Kvinnovåld!
Jävla subba!
Henne skulle jag ge en omgång.
-Som ett äpple! -Nej, tack.
God natt, mina herrar.
-Hoppsan! Beklagar det där. -Kom igen, var inte sån nu.
Vill ni inte leka lite? Kom igen!
Vill stora karln inte vara med och leka?
Kom igen nu. Inte? Okej, det är lugnt.
Kom igen då, kissen. Du ska jama åt mig.
-Frankie! -Din jävla fitta.
Gillar du hårda tag?
-Stöt in, nöt ut... -Ta henne!
Nu så, stumpan...
-Nu är hela härligheten min. -Jag vill sätta tänderna i henne.
Jag vill sätta tänderna i dig!
Helvete!
-Håll fast benen! -Jag ska knulla dig.
Vi måste härifrån!
Det där var inte jag. Jag rör inte sprit, jag spelar violin.
Åh gud... Fan också.
Ge dig av. Jag vill inte att du råkar värre ut, så gå.
Åh gud...
Du klarar dig. Ge dig av.
Stick härifrån!
RONNIE REEDS VÄG MOT STJÄRNORNA
Vad gör du? Gå hem!
Du vill inte bli indragen i det här.
Folk älskar monster. Snart har vi en mobb här, jag lovar.
Jag har varit med om det här förr. Det är fruktansvärt!
Gå nu. Stick härifrån. Gå hem.
Jag vet inte var jag bor.
Knack, knack.
-Vem där? -Det är jag... Mary.
-Mary vem? -Frågar du mig "med vem"?
Skulle du inte gifta dig med Frankenstein?
Jag får ingen luft.
Jag minns inte vad jag heter.
Martha? Winifred? Constance. Jane.
King Kongs brud. Queen Kong?
Mrs Jekyll. Mrs Hyde.
Frankensteins brud?
Låter inte helt bra, eller hur?
Jag får ingen luft.
Du blir kvävd. Det blir vi alla.
Hjärntöcken. Hjärndöd. Be till gudarna om en hjärnattack!
Finn ditt namn, flicka.
Motstånd mot tyranni är lydnad inför Gud.
Säg mitt namn. Vad heter jag?
Det är ingen fara. Ingen fara.
Det är ingen fara.
Okej, men bort med händerna.
Det finns ingen luft här.
Jag fick ingen luft.
Det var som att bli levande begravd.
Jag har haft samma dröm.
Du är trygg nu.
Vad hände?
Minns du inte?
Jag minns...
Ser du nåt?
-Kom hit. -Va?
Är det oss de letar efter?
Kolla nästa.
Det har inget med dig att göra.
Han var hälften åsna, hälften människa. Med en stor jävla åsnekuk.
De sa att han halade fram den och pissade på kropparna.
-Det hade jag velat se. -Du är en sjuk jävel, vet du det?
-Är han där? -Här var det tomt.
Vad är det där?
"Ronnie Reed"?
"Hans svarta hår och själfulla ögon får alla flickor att falla för honom."
-Minns du honom? -Nej.
Vilken ljudfilmstjärna var jag tokig i?
Före olyckan, menar jag. Jag minns inte.
Dietrich.
"Dietrich"?
Dietrich.
Marlene Dietrich. Japp.
"Är inte anständiga människor fruktansvärt...tråkiga?"
"Knäpp gylfen, flicka!"
Vilda vinthundar. Skott avlossade!
-Vem där? -Hysch!
Du där! Jag ser dig! Kom ut!
-Jag vill inte ställa till med bråk. -Ut med er. Upp med händerna.
Upp med dem, sa jag!
Jag ger mig.
Åh, Gud nåde...
Vik hädan, djävul!
Åh nej...
Frankenstein.
Har ungdomen ingen fantasi längre?
Är det aprikos? Perfekt.
-Några vittnen? -Bara ett hundrafemtiotal.
Mysigt.
Däribland en biografägare.
En typ som stämmer in på signalementet såg samma Ronnie Reed-film om och om igen.
-Vilken då? -Den tvivelaktige detektiven.
-Tja, smaken är ju olika. -Det kan man lugnt säga.
-Han har en tös med sig. -Det gillar du, va?
Hon har tydligen snackat illa om Vito Lupino.
-Gangsterbossen. -Jag vet.
-Hon har skadat benet. -Ser så ut.
Det här är uppklarat inom ett dygn.
Lite märklig tid för ett bad, Frank.
Småslantar.
"Frankenstein." Frankenstein?
Frankenstein.
-Är du tysk? -Schweizare.
"Hans brud"... De kallar mig det i tidningen.
Vad heter jag?
Jag menar... Jag minns inte.
Hallå?
Ginger.
Ginger?
Nej, jag skojar.
Penelope.
Penelope?
Penelope vadå?
Rogers.
Penelope Rogers.
Jag gillar bilden på oss.
"Hans brud."
Frankenstein... Mrs Penelope Frankenstein.
Det klingar fint.
Ska vi knulla? Så sover vi kanske bättre.
Det här kanske väcker minnet till liv.
Ja...
Nej... Nej.
Nej, tack.
-Jag försöker bara vara hygglig. -Förlåt.
Jag begriper inte vad ett lik i Indiana har att göra med två monster i Chicago.
Jag har mina aningar.
-Malloy? -Nix. Wiles, assistent Wiles.
Namnet jag fick var Malloy. Från Chicago.
Det är jag som är Malloy. Myrna Malloy.
Trevligt att råkas.
Ursäkta. Vi har bara några frågor.
-Är damen kriminalare? -Formellt sett nej.
Hon är min sekreterare.
Fallet verkade solklart, så varför inte ge henne chansen?
-Är det första gången? -Sånt frågar man inte en dam.
Se er omkring, men jag är rätt säker på att det inte har med ert fall att göra.
Vad baserar ni det på?
Ingen verkar ha sett till nån som stämmer in på signalementet.
-Cigarett? -Jag håller mig borta från dem.
Jag tar gärna en. Jag tar gärna en, tack så mycket.
Och av utseendet att döma lär de där två inte gå att missa.
-Ska ni kanske anteckna? -Nix. Ingen penna.
Nä, de där två har inget med det att göra.
Ett halt fruntimmer och ett monster? De vore rätt svåra att missa.
Ni är bra lustiga här i Indiana.
Flickan, då? Vet vi vem hon är?
-Låter som en riktig skräcködla. -Ja.
De hade tur som hittade varann.
Skämt åsido, vet vi vem hon är?
Rökning tar död på aptiten. Tänker du på figuren?
-Jag avskyr när du gör så där. -Gör vadå?
Spelar svin. Det är inte roligt.
Jag har väldigt kul. Och så får jag den bästa informationen.
Du gör polisarbetet, jag charmar sherifferna.
Jag är jäntan för allt.
Så vad tror du? Har du nåt på känn?
Jag hittade den medan du charmade den söte sheriffen.
-Vart ska du? -Dit tåget är på väg.
New York. Jag fixade biljetter till 11.03.
Undrar vilken Ronnie Reed-film som visas i New York nu.
Penelope Rogers.
Som Ginger Rogers?
Okej, jag fattar.
Hur var knullandet innan olyckan, då?
Så bra?
Som ett vulkanutbrott.
Som Big bang. Eller en solstråle.
Som nektar.
Det var överjordiskt.
Tror du han klarade sig? Mannen från tåget?
Han är nog...utom fara.
Ja.
Mår du bra?
Det är nerverna. Ibland är det svårt att ta ett ordentligt andetag.
Urklippet.
Det låg här. Åh gud...
Har du nåt emot att vi går på bio?
RONNIE REED "DEN TVIVELAKTIGE DETEKTIVEN"
Den är god, det får jag medge.
Och Carnegie är bättre än Langer’s, men är den fantastisk?
Pastramin i Chicago är också bra.
Frankie, vad är det som luktar?
Kringlor.
-Det är det bästa du vet. -Är det? På riktigt?
Gud...
Jag orkar inte höra mer om hur Chicago är sämre än New York. Är du inte hungrig?
Den tvivelaktige detektiven? Vi har redan sett den, Frank.
-Kom, vi ser den här istället. -Nej!
Av vilka? Männen ni talade med?
De är inga män, monsieur. De är döda kroppar.
Döda?
Ja, monsieur. Zombier. Levande döda.
Lik som hämtats ur sina gravar...
...och satts i arbete på sockerbruken och åkrarna om nätterna.
Nu kommer de!
Bry dig inte om dem, hjärtat.
-Nej, Eddie. Nej. -Okej, jag ska sluta...
Eddie, sluta!
Ursäkta mig, har ni eld?
Nej, Eddie! Jag menar det, sluta.
Nej!
-Vad fan?! -Blir du kåt av monster, Eddie?
Ner med dig!
-Vad fan?! -Ja, vad fan? Hon sa nej, Eddie.
Knulla honom om du vill, jag vill minnas att det är rätt skönt.
Ännu skönare om fittan är våt, Eddie.
Monster... De är monster!
Mördarmonstren är här!
Hon rörde fan vid mig!
Vad i...?
-Monster! -Mördarmonstren!
-Där är de! -Stoppa dem!
Mördarmonstren!
Myrna, jag tror vi ska häråt.
Du är ett geni.
Du måste ha kallat mig Penny. Du vet, som smeknamn.
Penny, penningstark, en vacker penning... Penelope är ett namn för gamla tanter.
Ja, det gjorde jag. Jag brukade säga Pretty Penny.
Stoppa dem!
Stanna! Rör er inte!
Lås! Lås porten.
Ursäkta.
Får jag fresta med en liten läckerbit?
Det är absolut finkulturellt.
-Finkulturellt, men samtidigt sorgligt. -Undermåligt.
-Undermåligt, sorgligt och finkulturellt. -Finkultur, men undermålig sådan.
Ursäkta.
Ursäkta, sir.
-Ronnie... Mr Reed! -Ja?
Herregud, det är ni. Det är jag.
Ronnie, jag...
-Det var i Manchester, 1917. -Jaha...
När ni turnerade med varietén.
Skorna, det är sant. De är rena konstverken.
1917. Ni log mot mig.
Ja, ni var strålande.
-Jag har kvar biljetten. -Tack...
Det kan nog glädja er att höra...
...att jag inte är ensam längre.
Tack.
Förlåt, det är bara...
Jag har er...
...och enbart er att tacka för att jag lever i dag.
Ja...
Jag är hemskt ledsen, raring, men du är verkligen inte min typ.
Ingen aning.
-Vem är det? -Man känner onekligen en viss odör.
Jag börjar alltid skratta i scenerna...
Herrejävlar...
Frankie!
Vad gör du här?
Herregud...
Frankie!
Frankie, vi måste härifrån!
Puttin' on the Ritz!
Stå still!
Stanna!
Styvna, stelna, stagnera! Jag skjuter er allihop!
-Släpp vapnet! -Frun, lägg ifrån er vapnet.
Låt honom gå.
Låt honom gå!
Gå. Gå!
Mr Ronnie Reed, mitt herrskap.
Påtvingad minnesförlust, säger ni? Ingen fara, jag har hjärna så det räcker.
Det här krutpaketet rymmer mycket. Och hon är hjärnan bakom operationen.
Det här är en hjärnattack.
Tänker ni låta honom gå?
Lugn, killar.
Ner på knä.
Snälla...
-Snälla, gör mig inte illa. Förlåt. -Förlåt för vad?
Har ni gjort nåt fel? Nåt ni trodde ni skulle komma undan med?
Trycka, prygla, plåga, skada. Ett kok stryk, puckla på, tvåla till...
Är det nåt som skaver? Nån gammal våldsamhet?
Ett brott, ett brott! Läs allt om de senaste brotten!
Rena snuthålan härinne.
Vill herrarna ha ett tips? Lupino mutar polismästaren.
Mr Vito Lupino, gangsterkung och kvinnomördare.
Elsie, Lucy, May...
...Rae...
De hittades alla med tungan avskuren.
Ni vet vad man säger: Att tiga är guld. Men jag sjunger för mitt liv.
Kan ni sänka vapnen? Jag ska berätta allt.
Jag försöker prata här, kom hit!
Spelar ni chockad nu? Ni skjuter ju vem fan ni vill.
Ni fuskade och vann, och de döda är förbannade.
Skraj?
Vad har ni gjort? Ja, ni, min herre.
Och ni, då? Vad gjorde ni?
Ingen såg er pressa ner hennes huvud.
Mrs Alice Thompson, död vid 30.
Men här. Närvarande.
Ni lämnade henne gråtande i sovrummet.
Rev sönder underkjolen på vägen ut.
Providence Hagen, skrumpen hagga till fru - död.
Men hon är här.
Francis McBurns, hungrig och död.
Jag hör dem. De är här.
De är alla här.
Tystade, tuktade, tillintetgjorda.
De döda har nåt att säga. Och det är jag som säger det.
Kritisk massa. De korruptas tid är förbi!
Livet är här! Och det är monstren som ger det till er.
Stå still!
Spring!
Du...var...
...helt fenomenal!
Du är min.
Du är min, herregud!
Vem är du?
Frank... Vad har jag gjort?
Snuten. Han såg så häpen ut.
Min älskade... Jag vet.
Det är förbannat ohyggligt, jag vet.
Nu återstår bara att leva.
Stanna! Polis!
Inte så fort.
Sakta ner.
Inte så fort. Sakta ner.
-Polis! -Visa er!
Kolla rummen där.
Tjuvkoppling!
Ge pappa en puss.
-Knack, knack. -Vem där?
-Frukt -Frukt vem?
Fruktar du om jag springer iväg med dig.
Jag hittade några! Prima guld!
Från Park Avenues paradvåningar till Maines jordkällare...
...sveper nu revolutionens vindar.
Pådrivna av ett laglöst monster...
...har kvinnor överallt målat sina ansikten
och gett sig ut på gatorna.
"Hjärnattack" - så lyder deras sällsamma och förföriska stridsrop.
Till hjärnattack!
Hjärnattack, era jävlar!
Titta vad jag hittade, Frankie.
Hur mår familjen, Clyde? Allt bra med Annette?
Jadå, mr Lupino. Tack, de mår bra.
Det sägs att du har en liten munsbit vid sidan om också. Smarrigt.
Inte så mycket nu längre.
Det är fullt upp med bebisen, så jag hinner inte med sånt.
Det är väl inte bara ungen som behöver en fin tutte att suga på ibland, va?
Ja, men du blir glapp i käften när nån suger av dig.
Inte sant?
Jag blir lite nervös när en gangsterbrud börjar snacka om att sjunga för livet.
Om att börja kvittra och annat.
Att nämna mitt namn före ett blodbad...
Det hör inte till god ton.
Ida Bolinski.
Hon vet långt mer än hon borde.
Hon har alltid varit en osäkrad bomb.
Polismästaren kan tala om var de är. Ta hand om det.
Det har vi redan gjort, sir.
Det ser inte så ut.
Jodå. Allt är ordnat.
Inget att oroa sig för. Vi dumpade henne i en grop.
Vad heter barnet, Clyde?
Barnet? Han heter Frank. Franklin.
-Ett fint namn. -Ja.
Clyde.
Skär av tungan på henne. Jag vill ha den som souvenir.
Tack, sir.
Och hälsa din förtjusande fru Annette.
Annette!
Sexton liknande mord på två veckor och federalarna vill hänga allt på henne.
-De dreglar av iver. -Sjutton.
Det enda de har på henne är snuten på Criterion, och det var nödvärn.
Nödvärn? Hon riktade vapnet mot en polis.
Hon var inte ute efter att döda nån, hon bara pratade.
Rubbar du ordningen är de på dig i ett jävla huj.
Jisses. Tänker du gå med i rörelsen?
Hela världen kokar tack vare en kvinnlig förbrytare.
Tänk om de blev lika hänförda över en kvinnlig rymdfarare eller kirurg.
-Eller en kvinnlig kriminalare. -Exakt.
Jaha... Touché.
De sågs i går kväll, på en marknad utanför Fredonia i New York.
-Runt fyra timmar härifrån. -Fan... Okej.
Var fan la jag slipsen?
-Hon stirrade rakt på dig på festen. -Får du nya aningar nu?
Som om ni vore gamla bekanta.
Många damer stirrar på mig så där. Även såna jag inte är bekant med.
-Håll dig skärpt. -Jag är knivskarp.
¡Muy bien!
-Vart bär det av härnäst? -Granger vill ha oss i New York.
-Men jag har en annan idé. -Tänkte väl det.
Smekmånad i skördetid, MGM, 1931. Louisville, Kentucky.
Warren, Ohio, Den sjungande soldaten.
Det är en av de tidiga, från 1927, när han jobbade för 20th Century Pictures.
Brustna hjärtan på semester, 1931. Kansas City.
-Kansas City i Kansas eller Missouri? -I Kansas.
Varenda stad de dykt upp i de senaste två veckorna...
...har koppling till en Ronnie Reed-film.
Nu har de setts till norrut. Vad betyder det?
-De måste vara på väg till Niagarafallen. -Varför?
Tvångsgifte, 1929. MGM. En braksuccé.
-De gjorde en uppföljare 1933. -Jaså? Hur var den?
Usel. Bedrövlig.
Du är en sjuhelsikes sekreterare.
Jake?
Om vi tar dem, vill jag att mitt namn står med i rapporten.
Det avgör inte jag.
Det vet du.
Niagarafallen, baby!
Världens åttonde underverk!
Brudslöjefallen! De är makalösa!
-Har du varit där? -Bara på film.
Men det är det mest romantiska frieriet i Hollywoods historia.
Tvångsgifte.
Var vårt romantiskt? Du vet ju att jag inte minns.
-Hur var det när du friade? -Himmelskt.
Det var himmelskt.
-Berätta, då. -Vi var ute och körde.
-Jag körde. -Alltid.
Du var sur och jag begrep inte varför.
Jag försökte få dig att skratta, men du gav dig inte. Inget hjälpte.
Inga fräckisar, inget!
Sen vände du dig mot mig och sa: "Vill du aldrig gifta dig, Frankie?"
Och jag svarade:
-"Klart jag vill gifta mig." -Jajamän.
Sen stack jag handen innanför kavajen, där jag haft en ring liggande i veckor.
-Med en stor rubin. -Med en stor rubin, precis.
Och du sa "Nej, nej..." och grät för du hade inte föreställt dig det så.
Men jag sa: "Säg inte nej."
"Säg inte nej, Pretty Penny."
Och då sa jag ja.
Ja! Ja, det gjorde du!
Herrejisses, ja!
-Jag sa: "Ja, ja!" -Ja!
Så brukar det gå till.
-Och sen, då? -Sen tog vi in... champagne.
-Och ostron. -Ostron?
Du var som galen i ostron.
Och du älskade hummer, minns du? Vi åkte till det där stället vid havet.
Vad hände med ringen?
Vi fick pantsätta den för att betala de förbannade ostronen.
Vad är det nu? Vad händer?
-Vad ska vi göra? -Han vill att du stannar.
-Ska jag stanna? -Ja, det är bäst du stannar. Stanna!
Fan.
-Vad gör vi nu? -Säg att jag är dålig.
-Säg att jag är dålig. Och var hövlig. -Ska jag vara hövlig?
Goddag, ma'am.
-Har ni nån aning om hur fort ni körde? -Nej, konstapeln.
Då kan jag alltså skriva vad jag vill på boten?
Jag skojar bara.
Körkort och registreringsbevis, tack.
Vet ni vad som krävs för att öppna ett trångt litet ostron?
-Va? -En liten stake.
Jag skojar också.
Ni är ful i munnen.
Ja, det är jag.
-Allt bra med honom? -Ja, han är... Han är dålig. Min farbror.
Beklagar. Körkortet, tack.
-Har ni det inte med er? -Nej.
-Hur var namnet, ma'am? -Ginger Rogers.
Jag skojar bara... igen.
Penelope Rogers.
Pretty Penny.
Jag måste be er stiga ur bilen.
Händerna på motorhuven, tack.
Så här.
Tillåter ni...?
-Tycker ni om poesi? -Visst.
En grevinna i Bray bruka' strosa och fint räkna upp varje glosa
Men trots rang och vett blev det aldrig helt rätt
Hon skrev "fitta" med ph i prosa
Den var du inte beredd på, va?
Vill du höra en till?
Knack, knack.
Var är kampviljan, flicka? Var är raseriet?
Jag trodde du var ett monster.
...stod det "kroppen säljs mot en avgift"
Och på hennes bak, för de blindas sak ...så rart, så rart,
stod samma sak skrivet i blindskrift
-Jag har en till om du vill höra. -Jag skulle föredra att inte göra det.
En gruvdräng långt upp i nord
gömde horan sin under jord
En dag frågade nån om det stank från en sån...
Nån borde skära av din jävla tunga.
NIAGARAFALLEN
Nej, tack ska ni ha, mr Lupino.
Polismästaren har redan underrättat mig. Ingen fara på taket.
Kom nu!
Är nån här spekulant på en brud?
Jag tycker vi sätter span på Cinema Dome.
Dyker de upp där blir det deras sjätte film på två veckor.
Vem blir inte biosugen efter ett dubbelmord?
Är du hungrig igen? Ska jag köpa nåt att äta?
Nej, jag klarar mig. Jag tror jag tar en sväng.
-Sträcker på benen lite. -Det är regn i luften.
Vi ses utanför biografen.
Döda tid. Jag dödar tid.
Jag dödar, dödar tid.
Rösten... Mary, snälla, kan du sluta? Jag står inte ut längre.
Jag är så hungrig. Kan vi få tag i lite rostbiff eller chop suey?
-Jag känner mig svimfärdig. -Andas lugnt.
-Jag är hungrig... -Okej.
Gehringer och Manush tar sig till tredje och andra bas.
Så kliver Jimmie Foxx fram... och blir utslagen av Carl Hubbell.
Vi går nu till andra halvan av första inningen. Tom Manning.
Slet jag tungan ur munnen på honom?
Jag vet inte.
-Slet jag tungan ur munnen på honom? -Jag vet inte.
Det rann blod nerför hans haka!
Det är för mycket. Mary, jag vill inte det här.
-Jag är alldeles i uppror. -Nej, det är du inte.
Nej...
Revolt.
Myteri.
-Utbrott. Kupp! -Penny...
Jag gör uppror!
-Jag gör uppror. -Penny, nej!
Hämnd! Klave, krona, ingen att skona.
Jag ville inget av det här.
Okej? Vad vill du, då? Gå till ett sånt vigselkapell?
Och äta ostron efteråt? Som jag älskar?
Ostron?
Frankie, var jag densamma före olyckan?
-Penny... -Var jag exakt densamma före olyckan?
-Du var exakt densamma. -Exakt densamma?
Så när som på att jag inte hade dödat nån.
-Kom bara! -Ida!
-Det är Jake. Jag vill hjälpa. -Stanna. Stanna!
-Kom inte närmare! -Okej.
De är ute efter dig. Låt mig hjälpa. Jag vet att du aldrig bett om det här.
-Penny... -Ida!
-Vem är det? -Tyst!
Ida, jag drog in dig i det här.
Det här är mitt fel, och det tär på mig.
-Dig känner jag igen. -Ja, Ida.
Jag är en jävla fegis och jag ber så mycket om ursäkt.
-Snälla... -Inte ett steg till!
Skjut inte! Skjut inte!
Sluta!
-Ida! -Ida?
Ida?
Ida' hade jag hellre lystrat till nåt annat.
Mutkolv! Gatsnok! Plattfot!
Man ska inte knulla sina vittnen! Bara gröngölingar gör det!
-Vem var det? -Jag vet inte.
Vet inte? Ida?
Vad var det han ångrade?
Knullade du honom?
-Knullade du honom? -Jag minns inte.
Minns inte? Var han så tråkig eller var han bara en i mängden?
Fan... Fan! Alla är låsta!
Eller vill du hellre vara med din kriminalare, Ida?
Penny, snälla...
Försöker du få mig att skratta?
Jag skulle föredra att inte göra det.
Man får ta vad som bjuds, Frankenstein.
Äggmacka med extra ost och bacon.
Tack.
Trist med foten.
Hon borde ha siktat lite högre.
Är du kär i henne?
Kärlek är för duvungar. Myrna...
-Allt bra? -Förlåt...
Förlåt, men jag trodde hon var död.
Jag är trött.
Måste nog sluta ögonen en stund, Frank.
Är det ens ditt namn?
Vad heter du? Edwin?
Buck? Freddie?
Ljuger du om det också?
Var kommer du ifrån, Eddie?
Mexiko?
Nordpolen?
Du är ett svart jävla hål.
Hon var en del av Lupino-härvan.
Hon och några andra tjejer jobbade som glädjeflickor.
Umgicks med Wall Street-höjdare, en och annan gangster...
Drack champagne och snappade diskret upp varenda detalj.
Och precis när vi skulle ta honom, tjejerna var redan djupt insyltade...
...la de ner utredningen.
När hon fick veta det dök hon upp på mitt kontor, sent på kvällen.
Hon var knappt tjugo, men det hade fått henne att tända till.
Lupino höll på med all sorts djävulskap.
Hon var beredd att göra vad som helst för att rädda utredningen.
Det fick mig att tända till.
Du låg med henne.
-Än sen? -Ja...
-Fick du dem att fortsätta utredningen? -Nej, det var inte upp till mig.
Men du försökte, väl?
-Okej... -Jag fattar.
Om jag nånsin ska gifta mig så vill jag nog ha min mamma där.
Och min pappa, om han lever.
Ida, Ida, Ida...
Ida.
Nu finns det inget kvar av mig.
Tillintetgjord.
Är det så du vill ha dina kvinnor?
Ja...
Jag tror det här är vägs ände.
Säg bara var jag ska släppa av dig.
Blir det bra här?
En annan av tjejerna var nåt utöver det vanliga. Hon var så...
...förbaskat slipad.
Hon blev avslöjad, och de hittade henne...
Utan tunga.
Jag är bara en korrupt snut. Hon har rätt, jag är...
Jag är genomrutten. Jag gör bara som jag blir tillsagd.
Myrna...
Jag har ringt chefen.
Jag lämnar in brickan, på villkor att jag får utse min efterträdare.
Vad är det?
Inget, det tog bara andan ur mig.
-Sköt hon dig, snuten? -Nej, det är inte det.
-Du andas inte ordentligt. -Du sa att du tänker lämna mig.
Förlåt. Vi kan inte åka till lasarettet.
Vi ska inte till lasarettet. Jag vet vart du vill, Frank.
Vi har fått upp spåret, sir.
De stannade vid en bensinmack utanför Garrett, Indiana.
-Vi drar. -Myrna...
Låt dem inte döda henne.
Och rök inte för mycket.
Javisst, mr Lupino. Inga fler dröjsmål nu.
Det är uppfattat.
Det är inte min sak att döma folk, men när de liknar nån jag känner...
Han hade ett ärr tvärs över skallen, precis som en grabb jag kände.
-Vad för ärr? -Ett skyttegravsärr, från en bajonett.
-Hur vet ni det? -Jag var där i skyttegraven.
Han fick en bajonett i skallen. Jag minns hur de lappade ihop honom.
Ursäkta, vet ni var jag hittar en biograf?
-Vi löper in i Alger i morgon bitti. -Ja.
Sergei väntar på dig.
-Och Margot på dig? -Ja.
Den här leken är nog din. Den har ett femte ess.
Jag har aldrig påstått att jag är ett helgon.
Ett helgon var det sista jag letade efter.
Får jag be om en sista dans? Och kanske ett minne?
Mr Reed.
Brustna hjärtan på semester.
Jag borde nog ge mig av.
Ida...
Det inträffade aldrig någon olycka.
Allt vi gjorde...
Det var noga uttänkt.
Jag kände dig aldrig.
Jag kände aldrig din mor, dina vänner... Vi hade aldrig älskat med varandra.
Du sa aldrig ja till att bli min fru.
Vi hittade dig i en fattiggrav. Så vacker. Och död.
Död?
Ja.
Jag förstår inte.
Jag höll på att gå under av ensamhet. Jag hade inte överlevt annars.
Vad gjorde du, Frank?
Vi grävde upp dig. Ur jorden.
Och väckte dig till liv igen.
-Vilka vi? -Euphronious, minns du?
-Damen med nycklarna i Chicago? -Dr Euphronious.
-Kan hon göra sånt? -Hon är ett geni.
-Vad skulle du med en död flicka till? -Jag är som du. Född ur döden.
-Gjord av nån som dött. -Är inte alla det?
Nej.
Du har rätt. Jag är ett svart hål.
Så du kände mig aldrig?
Du kände mig aldrig.
Nej.
Vet du vad det märkliga är? Det känns som om jag alltid har känt dig.
Ida.
Ida!
Tyst!
-Jag är ett monster. -Ja.
Jag med.
-Ida, jag vill inte släppa dig. -Jag tror inte det är mitt namn längre.
-Då hittar vi ett nytt. Vi börjar om. -Ja, ett nytt namn.
Ja... Ja!
Bruden.
-Fan, jag älskar det! -Det gör jag med.
Bruden.
Jag vill inte tillintetgöra dig. Det är dina tankar jag älskar.
Bruden!
Inte "tills döden skiljer oss åt". Jag ska älska dig till tidens slut!
För vi var döda från början.
Jag vill ha dig.
Jag vill ha dig... Jag vill ha dig!
Bruden.
Vill du gifta dig med mig?
Frankie...
Känner du mig inte, som jag känner dig?
Jag är inte någons brud.
Jag skulle föredra att inte göra det.
Nej!
-Lägg ifrån dig pistolen! -Kom inte närmare!
-Ma'am, stanna! -Rör er inte!
Skjut inte!
Varför?
-Frankie, kom... -Lägg ifrån dig pistolen!
Försöker ni skjuta mig med? Tänker ni skjuta oss alla?
Knack, knack.
Vem där?
Bruden.
Vilken brud?
Bara Bruden.
Ja, det är bra.
Det är riktigt bra.
Inte Ida, inte Pretty Penny, inte Frankensteins brud...
Bruden. Det är bra.
Det är du.
Åh, du milde...
Frank?
Frank...
Vi behöver de termometriska värdena. Det kommer att uppstå Penrose-strålning.
Sönderfallet har redan börjat. Greta, hämta termometern.
-Han blir väl bra igen? -Bra igen?
Han är död.
-Ja, men ni ska väl återuppliva honom? -Nej.
Vad gör ni, då?
Jag mäter strålningen. Han är en vetenskaplig singularitet.
Det har bara gått några timmar. Jag körde raka vägen hit.
Jag kommer inte att berätta för nån.
Jag gör det, visa mig bara hur. Jag kan göra allting själv.
Det går inte.
Ni behöver inte spela ovetande. Han berättade allt för mig.
Jag ville inte det här.
Jag ville inte ens ha honom. Jag var död.
Död! Det var slut för min del.
Jag led inte. Det här är ert verk!
Jag bad aldrig om nånting. Inte om nånting!
Så, snälla, kan ni hjälpa mig?
Hjälp mig, jag ber er!
Hjälp.
Kan nån vara snäll och hjälpa mig?
Kan nån hjälpa mig?
Mary?
Det är...
Hester Washington, full av raseri.
Sadie McKibbons, full av raseri.
Så mycket raseri.
Och jag, då?
Jag också! Jag!
Jag också!
Hämnd leder ingenstans.
Jag vill bara...
...så förtvivlat mycket.
Det skrämmer mig.
Du älskar honom.
Till tidens ände.
Jag var med om århundradets romans.
Förra århundradets, för att vara exakt.
George. Min George.
Han var...en makalös man.
Ingen ville veta av vårt arbete, så vi experimenterade på varandra.
Relativitet, simultanitet. Tidsdilatation. Vågor i rymdtidens krökning.
Men det fungerade inte.
Kanske gick vi över gränsen, för plötsligt var han död.
Så jag gav honom livet åter. Jag visste ju hur man gjorde.
-Det var ett mirakel. -Nej. Han kunde inte minnas mig.
Han var ur balans.
Han var liksom ur balans.
Kunde inte hitta tillbaka till sig själv. Det tog knäcken på honom.
Så...
Jag...tvingades avliva honom.
Jag är också ur balans.
Ni borde kanske avliva mig med.
Vi ville kullkasta teorin om en så kallad "lagbunden geometri".
Vi sökte punkten där naturlagarna mister sin giltighet.
Vi ville se en upprorisk geometri. Vi var nyfikna på hur den såg ut.
Och hur ser den ut?
Som du.
Förlåt...
Hon är beväpnad, öppna eld!
Eld upphör! Det är en order!
Sluta! Sluta skjuta!
De är döda! Döda, ser ni inte? De är döda, det är över.
Doktorn...
-Var är inspektören? -Ma'am.
Vi behöver manskapet på utsidan för att bevaka avspärrningarna.
Det här fallet väcker mycket uppseende.
Vi låter damerna byta om, sen tar jag med dem in för förhör.
Kan vi utrymma rummet så vi inte förstör fler bevis?
Ursäkta, frun, men vem tar jag order av?
Det här är en brottsplats. Den tillhör kriminalpolisen nu.
Och var är kriminalaren?
Hon står framför er.
Sen kan ni ta in den unge mannen som klättrar nerför brandstegen.
Jag har ett par frågor till honom.
Jag har mina aningar.
Jisses...
Ge dem några minuter.
Okej, vi går.
Jag väntar utanför.
Ta den tid ni behöver.
"Inga älskande har lidit så"...
..."som Julia och hennes Romeo."
Jag såg den på bio.
Aldrig fanns en saga med mer glöd...
...än den om Brudens...
...och hennes Frankensteins död.
Vi borde sova.
Greta...
Ja, doktorn?
Jag skulle föredra att inte göra det.
Det var allt!
Översättning: Joakim Troué